Den här vägen.
Rätten är samlad av våra ärade delegater av Admiraliteten.
Jag citerar:
"För att ta reda på orsakerna och förhållandena av maktövertagandet"-
-"av Hans Majestäts beväpnade fartyg, Bounty"-
-"där kapten William Bligh förde befälet, och för att pröva den"-
-"tidigare nämnda kapten William Bligh för hans ledningsförmåga"-
-"under det här tillfället."
Lägg ifrån er ert svärd, och sätt er ner.
Kapten Bligh, det skulle vara bra, om ni med egna ord berättar-
-för rätten om vad som hände den 28 april förra året.
Först skulle jag vilja läsa upp en namnlista på myteristerna.
Det är inte besättningen som står inför rätta, mr Bligh. Det är ni.
Frågan är hur ni kom att förlora ert skepp.
För att förstå det, kapten Greetham, är det nödvändigt att veta vilka-
-som var myterister på skeppet. -Påstådda myterister. Fortsätt.
-Fletcher Christian, förste styrman. -Var han inte en vän till er?
Det var han, sir.
-50 guineas på att han är död. -60 på att han lever.
-Jag slår vad om att han lever. -Hur mycket?
-Men att han dör inom en timme. -Hur mycket?
Sextio guineas.
Jag kommer tillbaks och hämtar pengarna.
-William! -Fletcher. Vad gör ni?
En medlem har kollapsat. Vi slår vad om han är död eller inte.
-Vad gör du i detta syndens näste? -Kan vi prata ostört nånstans?
-Det är en brödfrukt. -En brödfrukt?
Admiraliteten har bett mig leda en expedition för att hämta brödfrukt-
-från Tahiti till Jamaica. -Tahiti?
-Jag vill att du seglar med mig igen. -Vad har du för besättning?
De har gett mig en mr John Fryer, som förste styrman, han är nog bra.
Men jag vill ha dig som andre styrman. Om du vill...
Bra! Strålande!
Varför skeppa brödfrukt till Jamaica?
Billig näring åt slavarna. Bananer är dyra nu för tiden.
-Det saknar glans, William. -Jag har inte dina kontakter-
-och jag vill göra mig ett namn, innan jag blir för gammal.
Den här grönsaksresan kommer att ge dig ett namn?
Se här...vi seglar runt Kap Horn till Tahiti.
Vi plockar upp brödfrukten och fortsätter genom Endeavour-sundet-
-runt Goda Hoppsudden till Jamaica...
Sen tillbaks till England. Vi kommer att segla runt jorden...
-Varför riskera att segla runt Horn? -Det är den snabbaste vägen.
Det går fortare om vi prickar in den enda veckan av hundra utan storm.
Du vill ta den långa vägen runt Afrika och Australien och tillbaks.
Och undvika Kap Horn helt och hållet?
Vad behöver plantorna för att överleva?
Värme, ljus och vatten. Jag tänker ha dem i min hytt.
-Vi blir som grisar i en stia. -Nej.
Jag kommer att styra över ett friskt skepp, mr Fryer.
Bounty är för litet. Vi behöver en fregatt, inte en eka.
Jag borde bli befordrad till kapten, men marinkåren ville-
-inte lyssna på någon av mina önskningar. Förstår ni?
Skynda er nu, barn.
-Mina småttingar! -De vill säga god natt.
God natt. Iväg med er nu!
Ska ni inte säga god natt till mr Fryer och mr Christian?
William, en skål... För rundseglingen!
Och för er säkra och snabba återkomst.
Vi satte segel två dar före jul... Den 23 december 1787.
Var beredd att hissa storsegel!
Varför stirrar på mig? Lossa toppseglet - nu!
lväg med dem!
-Syd sydväst, det är din kurs. -Syd sydväst. Aj, aj, sir.
Gubbar, nu är det käk.
-Är det sant vad de säger om Tahiti? -Du menar om kvinnorna?
-Går de verkligen nakna? -Allt de har på sig är tatueringar.
-På underbara ställen... -Är det sant?
På hedersord... Paradiset!
Du sitter på min plats, Quintal.
Flytta på dig.
Titta inte på honom, då blir det problem.
-Jag sa att du sitter på min plats! -Far och flyg!
-Vad sa du? -Lägg av, Churchill.
Han har en kniv.
-Ta det lugnt, Churchill. -Var tysta, grabbar!
-För konungen! -Gud vare med honom!
Och för skeppet, må hon segla bra.
Männen är väldigt tysta...
Charmig melodi.
En duktig musiker, vi har tur som har honom.
Det är inte av en slump, mr Nelson. Han är bra för moralen.
-Dr Huggan, ett glas till? -Nej tack, sir.
-Ni är ovanligt återhållsam ikväll. -Fler män har dött på havet av-
-att dricka, av sjukdomar och smuts, än av att drunkna.
Jag är fast besluten att Bounty inte ska förlora en enda man.
Det skålar vi på!
-Du slog en överordnad! -Nej, det gjorde jag inte.
-Sånt blir man hängd för. -Ursäkta mig.
Vi kommer nog alla att lära känna varandra, antar jag.
-Undrar vad vi får reda på. -Beror på hur nyfikna vi är, Young.
-Det där lät inte så bra. -Nån borde kanske gå och kolla?
-God kväll, mr Heywood. -God kväll, Adams.
-Är allt under kontroll här nere? -Det kunde inte vara bättre.
-Min plats. -Dumma idioter.
-Passa dig, gamle man! -Var försiktig, Churchill.
-Sjösjuk, mr Heywood? -Vi lämnar England...
-Hemlängtan. -Det känns som vi aldrig kommer-
-att se England igen. -Säg inte så, det betyder otur!
Jag har aldrig varit till sjöss förut.
-2 månader sen jag gick i skolan. -Jag har aldrig gått i skola.
-Jag kan inte ens läsa. -Jag kan inte styra ett skepp.
Man är tvungen att veta vart man ska styra det.
23 december, 1787. Slutet på vår första dag till havs.
En sejdel rom, sir?
Sir, det är inte varje dag vi korsar ekvatorn.
Nej. Men se till att mr Heywood får lite.
Det räcker, hala in honom!
Kom upp nu, mr Heywood.
Här får ni, sir. Ta lite av det här.
-Bra gjort, sir! -Tack, Quintal.
Kapten Bligh, jag har er loggbok framför mig.
I den finns ett återkommande ord - "dans".
-Kan ni förklara det? -Ja, det kan jag.
Under en lång resa kan besättningen bli melankonisk och våldsam.
Det kan undvikas genom regelbunden motion.
20 minuter varje dag samlade jag männen, och lät dem dansa.
-Dansa? -De dansade.
Var det en aktivitet de helhjärtat deltog i?
-Jag tror det. -Trots det, mr Bligh, skriver ni-
-i er loggbok att den här oortodoxa formen av motion-
-ledde till grovt missnöje. -Bara vid ett tillfälle, och inte grovt.
Charlie, om du hade klänning på dig skulle jag bjuda upp dig!
-Upp med knäna, Quintal. -Jag gör mitt bästa.
Svara inte tillbaka!
-Vi är för fan sjömän, inte dansare! -Mr Christian, mr Young...
-Sätt munkavel på Quintal. -Det var för fan inte jag!
-Gör det inte värre, Quintal. -Det var inte han, det var jag.
-Sätt fart, mr Christian. -Ni har tagit fel man.
Churchill säger att det var han som fällde kommentaren, sir.
Sätt munkavel på bägge två!
Gör som han säger, mr Christian.
William, tycker du inte att de två har suttit där länge nog?
-De har uppfört sig dåligt. -Fryer kunde ha struntat i dem...
Kungliga marinen är inget humoristiskt institut...
...och dåligt uppförande är inget att skratta åt.
Ni kan släppa dem nu, mr Christian.
Men se till att de förstår allvaret i sina brott.
-Kaptenens order. -Det tror jag säkert!
Stäng munnen, annars sätter jag tillbaks den.
Det här hade jag inte väntat mig av Kap Horn.
-Tror ni vädret håller i sig? -Kanske.
-Det ser inte mycket ut, eller hur? -Nej, det gör det inte, sir.
Jag har sett Horn, när vågorna var höga som tre hus på varandra.
En gång såg jag sex man som spolades överbord av en våg.
Någon på det här skeppet har en väldig tur.
Mr Fryer, reva in!
-Reva in, sir? -Säg inte emot! Reva in!
Reva in, mr Cole.
Var beredd att reva in! Rör på påkarna! Reva in segel!
Han verkar inte tycka om bra väder, eller hur?
Reva in seglen!
Mr Fryer, jag tycks ha gjort en felbedömning.
Ni gör inte många, sir.
Hissa segel.
Hissa segel, mr Cole.
Förbered för att hissa segel!
Framåt!
Hjälp!
-Mr Christian! -Håll i er!
Dra!
Robert, akta krukorna!
Ta över!
Ta rodret, McCoy!
Bemanna pumparna!
Kan nån hämta en hammare!
-Vi måste vända! -Va?
-Enligt min åsikt borde vi vända! -Inte enligt min, vi fortsätter!
Ni kommer aldrig runt Kap Horn! Vi måste vända!
-Jag vill ha min åsikt i loggboken! -Upp med alla på däck!
-Jag vill ha min åsikt i loggboken! -OK då, mr Fryer.
-Skeppet klarar inte det här! -Jo då!
-Hur länge står mannarna ut? -Lika länge som deras överordnade!
Bind fast sakerna nu!
Mr Bligh, hur länge försökte ni runda Kap Horn?
-I 31 dagar. -Hur långt kom ni under den tiden?
-85 miles, sir. -85 miles, på 31 dagar, mr Bligh?
Ni utsatte ert skepp och besättning för fara i 31 dagar-
-för att tillfredsställa ambitionen att få segla runt jorden?
Min älskade Betsy. Det är bara för dig jag kan lätta mitt hjärta.
Jag har totalt misslyckats med mitt försök att runda Kap Horn-
-och att segla runt jordgloben.
Misstankarna angående mr Fryers åtaganden av våra ansträngningar-
-har besannats...
Kom in!
-Männen är samlade, sir. -Kom in!
-Jag är hemskt ledsen, William. -Det kan inte hjälpas. Kom nu.
Tystnad!
Vi ska försöka få medvind, till Afrika och lndiska oceanen.
-Mr Lamb... -Här, sir!
När vi kommit iväg, kan ni sätta igång kökseldarna igen.
Ät så mycket varm mat ni orkar.
Vi har fortfarande en lång, hård resa framför oss.
Jag tänker ta vara på varenda timme av seglatsen.
För att klara det tänker jag ersätta mr Fryer med mr Christian-
-som nu får det näst högsta befälet.
Hans rang blir förste styrman. - Mr Fryer, kom tillbaks!
-Ni går när jag är färdig med er. -Det är inte klokt!
Om jag vetat hur ni var, hade jag inte ens accepterat er-
-som båtsman på en flodbåt! -Måste alla höra det?
-Ni vände mig ryggen! -Jag ber om ursäkt under protest.
-Du vill protestera? -Jag är förste styrman på Bounty.
Jag är befälhavare! Lagen säger att jag bestämmer, begrips?
Ni kan gå nu, sir.
Mr Cole... Alle man på däck, tack.
Det var väl onödigt att ersätta en professionell sjöman-
-som mr Fryer med en nybörjare? -Fletcher Christian är knappast-
-en nybörjare. -Det betydde inget-
-att han var en god vän till er? -Vart vill ni komma, mr Greetham?
Vi försöker komma fram till hur ni förlorade ert skepp.
Jag förlorade inte mitt skepp. Det togs ifrån mig av myterister...
...som leddes av Fletcher Christian!
Han befordrades för att John Fryer var mycket ineffektiv, och feg!
Fletcher Christian hade åtminstone kurage!
Kanske mer än vad ni ansåg vara acceptabelt, eller hur, mr Bligh?
Fredagen den 10 oktober. Halv tio idag dog James Valentine-
-på grund av sjukdom och utmattning efter Kap Horn.
Detta måste bero på vår försupne läkares försumlighet.
Herre, hos Dig vilar alla själar. Välsigna det här vattnet från synd-
-då vi nu överlåter denna kropp till evig vila. Låt honom vila i frid.
Amen...
Släpp ner kroppen i djupet.
Klockan fyra begravde vi Valentine, med så mycket värdighet som möjligt.
25 grader. 36 minuter.
Land i sikte!
-Land i sikte! -Var?
Rakt fram, sir!
Var beredd att salutera!
Avfyra salut!
Var beredd med en andra salut!
Avfyra andra saluten!
-Förlåt, sir. -Har du aldrig sett en kvinna förr?
Håll hjärna och ögon på ditt arbete! Kom igen, håll kursen!
-Välkommen, kapten Bligh. -Kung Tynah.
-Varsågod och sitt. -Tack, Ers majestät.
Jag har med mig hälsningar från vår kung George av England.
-Hur mår den store kapten Cooky? -Kapten Cook...mår bra...
-Han skickar sin hälsning. -Lever han?
-Han är min vän. -Jag vet.
-Han gav mig sitt porträtt. -Ja...
En del säger att han blev dödad av människorna på Hawaii.
Kapten Cook är högst levande, och mår bra.
Han skickar som sagt en hälsning. Han pratar alltid varmt om er.
-Sa ni så till den här Tynah? -Kung Tynah, sir.
-En vilde till kung... -Som härstammar från många kungar.
-Som vår kung George? -Ja, på sätt och vis.
Varför berättade ni inte att kapten Cook mördades på Hawaii-
-för tio år sedan? -De tror att kapen Cook är odödlig.
-Bokstavligen? -Jag tror det.
De tycks jämföra honom med en helig bild.
-Intressant! -De tror att alla engelska officerare-
-är släkt med honom. -Så ni var också odödlig?
Det verkade så, sir. Jag behövde ju deras hjälp.
Kapten Cook var vår garanti.
-Hur länge stannar ni på Tahiti? -Två månader, runt de olika öarna.
Åk inte till de andra öarna. Där är ni inte välkomna.
-Allt ni behöver finns här. -Jag är mycket tacksam.
Kung George har skickat med många gåvor, kung Tynah.
Jag kanske kan ta med mig gåvor från er, till kung George...
Allt för en kung...grisar, bananer, kokosnötter, brödfrukt...
Brödfrukt! En mycket bra idé!
Jag tror Hans majestät tycker om brödfrukter. Eller hur, mr Nelson?
Absolut! Kungen tycker om sin trädgård...
-Han skulle uppskatta brödfrukter. -Skickar ni dem som små plantor-
-skulle han kunna odla dem i sin egen trädgård.
Vi ska odla många små plantor till honom!
Vill ni dela ut gåvorna till kung Tynah och hans folk.
Gåvor från kung George till er själv, Ers majestät.
Herregud!
Jag hoppades undvika det här. Meningen är att vi ska ha sex.
En av kung Tynahs fruar. En gåva från en hövding till en annan.
När jag varit där nere i fem minuter, kallar du på mig...viktiga affärer.
-Vad för affärer? -Affärer! Vad fan som helst!
Välkommen ombord, frun. Den här vägen...
Hon kanske får den gamle att mjukna lite...
Det är varmt.
Kom in!
-Ursäkta mig, sir! -Mr Christian! Vad är det?
-Det kan vänta tills i morgon. -Säg vad det är!
-Skeppet håller på att sjunka. -Bra.
Frun...
Var Christian vid den här tiden alltjämt er vän och allierade?
-Vid den tiden, ja. -Ingen antydan av ogillande mot er?
Utförde inte vildarna en ritual när ni planterade brödfrukterna?
-En oanständig ritual? -Relevant, kapten Greetham?
Om besättningen fick lov att bevittna den - ja...
Var besättningen närvarande, mr Bligh?
-Var den oanständig? -Det är deras tro att jorden-
-blir fruktbar av kopplingen mellan deras Gudar och att dessa-
-blir väckta genom sammankoppling av män och kvinnor.
-Det började vid cermonin? -Nej, inte vid cermonin.
Det var Fletcher Christian och infödingsflickan.
Missförstod ni känslorna dem emellan?
Det inser jag nu. Jag antog att det bara var en ungdomlig passion.
Det krävs mer än en förälskad ungdom för att göra myteri.
-Det krävs en missnöjd besättning. -De var mycket nöjda.
Fletcher Christian omvände dem.
-Men varför gick det så lätt? -Jag vet inte, det var platsen...
-Mr Christian? -Kom in, vem du än är...
Kapten Bligh är förvånad att ni inte gjort honom sällskap under maten-
-de senaste veckorna. Han förväntar sig att ni kommer ikväll.
-ldag? Det är inte fredag idag... -Prick klockan 6, tack.
Vänta, doktorn!
Jag fann en så konstig planta i dag, vid flodmynningen.
-Mr Christian, klockan är halv åtta. -Ni väntade väl inte på mig?
Får jag fråga varför ni kommer till mitt bord, klädd så där?
Jag kunde inte ha kavajen på mig. Tatueringen gör alldeles för ont.
Sätt på er kavajen, mr Christian.
-Det gör mycket ont. -Sätt på er den, mr Christian!
-Kan jag servera nu? -Vänta...
Tack, mr Christian. - Ni kan servera nu.
Nej.
Mr Nelson, när inspekterade ni brödfrukterna senast?
Igår. Mr Christian sa att de inte behövde kontrolleras varje dag.
Det gjorde han? När tror ni att de är redo för transport, Christian?
-Det dröjer nog ett tag. -Det har redan gått 1 3 veckor.
-Kommer vi aldrig härifrån? -Vi kom sent, och plantorna...
Jag vill höra om utvecklingen varje dag!
Om inte ni behöver tiden att täcka resten av er kropp med söta bilder.
Ju fortare vi blir sjömän igen, desto bättre.
Håller ni inte med, mina herrar? Nu kanske vi kan be tillsammans.
Vi tackar Dig, vår himmelske fader, för det vi nu ska få...
Nu dröjer det inte förrän ni är på väg hem.
-Ska du inte följa med? -Jag vill se de andra öarna.
-De kommer att hänga dig. -Bara om de får tag på oss.
-Följer du med oss, John? -Nej, jag har fru och barn hemma.
Där går han, herr högfärdige Bligh. Vad tycker ni om Endeavour-sundet?
Indiska oceanen, Sydatlanten, Norra Atlanten? Mögliga kex och fläsk.
Och fanskapet som är på er dag och natt... Nej, inte jag, pojkar!
-När sticker vi då? -Vem är det som har vakten i natt?
-Det har jag. -Jaså?
Då är det avgjort.
Fletcher Christian!
-Ni ville träffa mig? -Min dotter har nåt som är ert.
Ni finns här inne nu.
Ta den här tanden, och när du ser på den så tänk på min dotter-
-och mitt barnbarn. Ni lär aldrig glömma Tahiti.
Fletcher Christian - er fru.
-Tycker du att vi borde sticka? -Nej, det gör jag inte.
Mr Heywood kommer att få stå till svars för det här.
Dårar! Hottentottarna där ute är inte lika vänliga som de här på ön.
Kom igen nu, grabbar.
-Lycka till, säger jag bara... -De behöver turen...
Mr Fryer...
Igår kväll deserterade tre av mr Heywoods vaktposter.
Straffet för det här är hängning. Mr Heywood?
Hur kommer det sig att ni inte såg dem? Sov ni?
-Ja, sir. -Ni ska få "kyssa jägarens dotter".
Lägg mannen över kanonen. På en gång!
Hör upp, allihop! Om en vecka... Sluta skratta!
Tystnad! Tycker ni det här är roligt?
Ni är en ynklig syn, dr Huggan. Gå ner till er hytt.
Om ni tycker det här är roligt, så tar ni fel.
Från och med nu ska det bli disciplin här på skeppet.
Vi kommer att ha order och vi ska bete oss som sjömän.
Om en vecka ger vi oss ut till havs. Det blir inget mer drickande-
-och det är slut på att gå i land.
Ni ser ut som lodisar, allihop! Nu ska ni bli rena! Skeppet också!
Sätt igång med straffet nu!
Kapten Bligh!
Mr Christian!
-Jag vill tala med er - nu! -Jag kommer, sir.
-Är det nåt som är fel? -Igår kväll medan vakten sov...
Sluta med oväsendet!
Tre man avvek i går. Churchill var en av dem. Du verkar inte förvånad?
Nej, inte nu när det har hänt.
Inte jag heller, med tanke på hur min förste styrman ser ut.
Se hur ni är klädd! Ni ser ut som infödingarna!
-Jag är i alla fall inte värre. -Hjärnan är nog överhettad.
-Er kropp har fått för mycket sex. -Inte mer än jag tål.
Jag blir alltid full i skratt när nån mister självkontrollen-
-och säger att han är naturlig. -Man kanske inte kontrollerar nåt!
Ni ska rapportera till skeppet innan solnedgången, förstått?
Sa ni nej? Sa ni det?
Ni ska omedelbart rapportera till skeppet.
Sen stannar ni där! Ni får inte beblanda er med infödingarna!
Inte ni, inte officerarna eller nån annan av besättningen!
Tappa dem inte!
Nästa! Skynda er nu!
-Var är de? -Jag vet inte, men vi hittar dem.
Jäkla idioter! Gör det inte värre för er.
Ställ er upp!
Vi fick problem med befolkningen där ute.
Vet ni vad straffet för desertering är?
-Vi kom tillbaka självmant. -Ni är ett tanklöst djur, Churchill.
Jag bestämmer straffet, när ni är redo för det.
Mr Cole, hämta dr Huggan.
Här borta, sir!
Är han död?
Stackars sate... Begrav honom.
Vill ni organisera det, mr Cole?
Fletcher...
Jag har kommit för att säga adjö.
Du kommer inte tillbaks, eller hur? Någonsin?
-Jag måste gå nu... -Nej, inte än...
Snart...
Titta rakt fram, mr Christian!
Av med hattarna.
Ta ner dem under däck.
-Sätt segel, mr Fryer. -Aj, aj, kapten...
Flytta på er.
Gå ner.
Gå ner!
Kom igen, pojkar, det är ingen idé.
Mina herrar, mellan oss och hem är det 27 000 sjömil.
Endeavour-sundet och Stora barriär- revet. Besättningen är omoralisk-
-och jag tar på mig det oundvikliga och teoretiska ansvaret.
Däremot överlåter jag det omedelbara ansvaret på er, mina kolleger.
Ni har gått igenom den här krisen med håglöshet, oförskämdhet-
-och uppenbarligen med ren trots.
Jag kanske också har skuld i det. Jag räknade med styrka-
-och karaktär, vilket ni uppenbarligen saknar.
Hur som helst...
Boten för situationen är disciplin. Jag ska använda den rättvist-
-men också där den bäst behövs.
Det var väl allt, ni kan gå nu. - Inte ni, mr Christian.
Lämna det.
Ni kan gå nu, Smith. Stäng dörren, tack.
Du tycker att jag är sträng?
Jag har legat till havs i många år. Sen jag var 12 år, Fletcher.
Jag har sett många bra män förlora sina huvuden över infödingskvinnor.
Hittills har det aldrig gått bra.
Visst förstår jag spänningen. Men tänk efter...
Kan du verkligen ta med dig en sån kvinna hem till dina vänner?
De är inte som vi, Fletcher. Du tycker att jag är sträng-
-men du behövde nån som talade om vad din verkliga plikt var.
Du var förvirrad, min vän. Du kanske inte tackar mig nu, men senare.
Låt oss nu få fart på skeppet, och återgå till hur det var innan.
Jag är beredd att förlåta, och glömma. Förstår du mig?
-Var det allt, sir? -Ja, det var allt.
-Ni skickade efter mig, sir? -Ja, det gjorde jag.
Det här skeppet är lortigt, mr Christian.
Skeppet är skitigt! Se själv! Det är smuts överallt.
Jag hörde att ni lämnade däcket täckt av sot!
Se där... Det är skamligt!
Ni bör kalla tillbaks dem, och gör det ordentligt den här gången!
Smuts, mr Christian. Titta!
-Jag ser bara ert finger. -Jag finner mig inte i ert uppförande!
Kalla upp dem igen, och se till att däcket blir rent!
Jag vill inte veta av att ni uppför er på det här viset igen! Förstått?
Grisar har mer förstånd, och är renligare än vad ni är!
Se till att däcket blir rent, annars får ni slicka rent det med tungorna!
Det finns en tjuv bland oss. En tjuv ombord på skeppet.
Ni vet hur jobbigt det blir för de hederliga männen.
Igår kväll var mitt kokosnötsförråd fullt. I morse...ja, ni ser själva.
Om tjuven erkänner, så straffar jag honom ensam, sen glömmer vi saken.
-Sir... -Var tyst, för böveln!
Jag talar till besättningen! Vem tror ni att ni är?
-Om nu tjuven inte kommer fram... -Det var jag som tog en.
Jag var törstig, och tog en av era kokosnötter.
-Jag trodde inte det gjorde nåt. -En? Minst ett dussin är borta!
Det vet jag inget om.
Om ni inte är både lögnare och tjuv så var det väl de andra-
-i vakttruppen som följde ert exempel, eller var det inte så?
Beslagta allt i matväg som mr Christians män har.
Sätt dem på halv matranson.
Det där är ingen flotte, det är en likkista.
Det är en 5 knop stark ström som flyter härifrån till ön.
Jag tar risken.
Tror du inte många av oss har tänkt samma sak?
Du är inte den ende som lämnat en kvinna bakom dig.
Fletcher, männen är redo för vad som helst.
Vad är det du säger? Vill du vi ska göra myteri?
Om jag vore du, skulle jag ta över skeppet. Det är allt...
-Gör det då... -Jag sa, om jag vore du...
Men det är jag inte...
Det jag har att säga är ett resultat av vad jag uppmärksammat.
Konsekvenserna blir tvåsidiga. Först och främst...
...blir vår resa kortare, vilket jag vet att ni uppskattar.
För det andra, eftersom det lär gå bra, vet jag att ni alla kommer-
-att se tillbaka på den här resan med stolthet.
Vi kommer att segla i medvind till Jamaica, via Kap Horn.
Han kommer att ta död på oss alla!
-Vad sa du, Adams? -Vi har ju redan försökt-
-och det var nästan slutet för oss. -Fan ta dig! Säg aldrig emot mig!
Ta ner den här mannen under däck.
I morgon ska vi se på när han blir bestraffad för feghet och olydnad.
Ta ner honom, mr Cole! - Mr Fryer, förbered honom.
Vi gick ut för att runda jordklotet. Vi ska klara det, och bli berömda!
Är det förstått?
Tack... Ni kan gå nu.
Kom in!
-Får jag prata med er? -Är det viktigt?
-Jag tror det. -Fatta dig kort.
Det gäller ditt beslut att runda Kap Horn...
-William? Inte sir? Inte kapten? -Männen går inte med på det.
Männen? Är det de som bestämmer på Bounty?
De kommer att göra det, om ni insisterar.
Repetera. Männen kommer att ta över... Vad hotar ni mig med?
-Inget hot, utan en varning. -Det finns missnöje?
Nej, men rädsla.
Att runda Kap Horn är den lättaste och bättre vägen. Vi seglar där.
-Var det nåt mer? -Piska inte Adams.
Han var olydig. Feg och olydig. Han skrämde männen - inte jag.
Han kommer att bli piskad, och vi ska runda Kap Horn.
Är ni rädd för att runda Kap Horn, mr Christian? Är ni också en fegis?
Det blir inget dödande.
-Förutom Bligh. -Inget dödande! Vi släpper av honom.
Christian ska ta över skeppet. Är ni med?
Vakna, vi ska ta över skeppet!
Vakna! Håll käft! Christian ska ta över skeppet!
Fryer, vakna! Upp med dig!
Mr Bligh, stig upp!
Upp med dig!
Stå upp.
-Vad gör ni? -Bind honom.
-Mr Cole! -Håll käften, Bligh.
Upp på däck!
Vi har tagit över skeppet!
Vi har tagit Bligh!
Upp med honom!
Ni är en dåre, Quintal. Ni blir hängd för det här!
Sluta med dårskapen! Ni blir hängda för det här!
Har ni nån aning om vad ni håller på med?
-Håll käften! -Jag vet att du är med, Adams!
Skeppet har aldrig haft nån fegis ombord. Det var ditt misstag!
Ni är en skurk! - Purcell, kom hit!
Stanna där!
Ellison, kom hit!
Håll käften, jag stannar här!
Nu dödar vi den jäveln!
Låt honom vara, era skitstövlar!
-Ta bort dina händer från honom! -Vi dödar honom!
Ta bort händerna!
-Sluta nu, så glömmer vi allting. -Det är för sent.
Tänk på min familj, på min vänskap. Tänk på min fru!
Varför är ni så jävla resonabel nu? Fan ta er, sir! Jag skiter i allt.
-Mr Christian, ta er samman! -Var tyst! Annars...
-Gör det, Christian! Döda honom! -Tyst! Inte ett ord från dig!
Jag tar död på dig nu! Sen tar jag mitt eget liv!
Se till att få honom påklädd!
-Vad är det med er? -Håll käften!
Slå ner dem! De är bara vanliga småtjuvar!
Tyst - annars dödar jag dig! Förstår du?
Om ni dödar mig nu får ni mitt mitt blod på era händer för alltid!
Vi sätter honom i båten och låter honom flyta bort!
-Kan någon ge mig mina byxor! -Ge oss din klocka då!
-Din skurk! Förrädare! -Vad sa du?
Mr Bligh, kom hit...
Vill ni lämna kvar nån så lovar jag att inte skada honom.
En av er får stanna kvar ombord. Det finns inte plats nog.
-Mr Fryer, kom upp hit. -Honom kan vi vara utan.
-Mr Fryer, kom upp! -Stanna, annars skjuter jag dig!
Fan ta dig! Du är ett avskum!
Coleman, kom upp hit!
Fortare!
Det står i rapporten att ni inte var med om det här myteriet.
-Smith, ta hit kistan. -Gör det...
Ner i båten.
Vad är det för mening med att ha den utan kartorna?
Jag behöver kartorna. Vänd dig om.
-Klarar ni verkligen det här? -Jag ska göra mitt bästa.
Jag gjorde mitt bästa - och jag hade lagen på min sida.
-Ni är en död man, Fletcher. -Det räcker nu.
-En död man, sir. -I båten...
Ni har inte sett det sista av mig. - Tack, mr Lamb.
-Inte ni heller, Adams... -Det vet man aldrig...
Vi får väl se...
Ni kommer att bli hängda!
-Har ni med er nåt, Smith? -En kniv.
Skicka iväg dem!
Ta årorna!
William, var det inte de här ni kom för? Här får ni...
Från oss till kung George!
Om ni kommer hem, så hälsa min mor att hon har en fin sonson på Tahiti!
-Trevlig resa! -Jag hoppas de äter upp er, Fryer!
Om jag får återse Fletcher Christian, bör det bli att se honom hängas.
Hur kunde han förråda min vänskap och vänlighet?
Jag kan bara anta att han tänker återvända till ett liv på Tahiti.
Efter att ha ätit upp det lilla vi fick med oss har jag bestämt att vi-
-ska ta oss till Tofua-öarna, där vi kan öka på vårt förråd-
-av mat och vatten.
Just nu finns det många infödingar omkring oss och med tanke på-
-deras uppförande vill de nog inte ha oss här länge till.
Mr Cole, ta hand om min loggbok, och ta er långsamt...
...ut till båten.
Ta det lugnt, mr Cole.
I båten med er! Lämna tunnan!
Alle man i båten! Kasta loss!
-Mr Bligh! -I båten med dig!
-Var är Mr Bligh? -Där borta!
Norton, vad gör ni? Kom tillbaks hit!
Hoppa i båten, sir!
Det blir köttfärs av oss om de får tag på oss!
Vi kan inte riskera att gå i land igen. Vad ska vi göra?
-Vi försöker ta oss till Coupang. -Utan kartor?
Jag får försöka använda mitt minne till att navigera.
Vi kommer att hamna nära de vildaste öarna här, Fijiöarna.
Där förekommer det kannibalism, och därifrån fortsätter vi-
-mot Stora barriärrevet, om Gud vill.
Sen till New Hollands kust, över Timorhavet, till Coupang.
Det tar oss minst två månader.
Vi har mat och dryck för en vecka.
Så ligger det till, mina herrar.
Vi får helt enkelt göra det bästa av det. Eller hur, sir?
Men klarar ni det? Är ni beredda att göra det bästa av situationen?
Det enda jag kan lova er är obarmhärtig plåga och svårigheter!
Om ni är redo att göra det här, och kan svära vid det-
-lovar jag er att våra chanser att överleva är rättmätiga!
Hör ni mig? Är ni med?
Mr Fryer, då ger vi oss av.
Var beredda.
I lådan finns det presenter till Tahitis befolkning.
Vi väntade inte er tillbaka. Vi har redan gett er allt.
Vi vill bara ha våra kvinnor, och kanske ett par män till skeppet.
Var är kapten Bligh? Varför kom han inte själv?
Han är inte med oss längre. Jag har tagit över skeppet.
Han är inte död, vi har skickat iväg honom med en del av besättningen.
Ni skämmer ut mig genom att komma hit.
Kung George kommer att skicka många skepp, med gevär-
-för att straffa oss, för vad ni har gjort. Vi kan inte ge er nåt!
Gå nu!
Några av männen vill stanna här och vänta på nästa skepp.
De ville segla med Bligh, men det fanns inte plats ombord.
De kan stanna, men inte ni! Ta era gåvor och åk.
Borde inte hon få välja själv, sir?
-Vart för ni henne? -Jag vet inte.
Någonstans, där de engelska skeppen inte kan hitta oss.
Ta henne. Ni får alla män ni behöver. Gå nu.
-Farväl, Peter. -Lycka till, sir.
Jag tror du behöver mer tur än jag.
Jag följer inte med, Fletcher.
Jag har funderat på det, och jag stannar här.
-Nu åker vi. -Jag tror att jag stannar också.
Ut med dig! Nu åker vi!
-De kommer att hänga dig! -Jag kanske har tur, vem vet!
Där är de!
Vem laddade den här? Ge mig en som fungerar.
Jag litar bara på Adams. Jag har alltid en laddad pistol på mig.
Vart vi är på väg, för att skapa rättvisa, vet jag inte...
Torsdagen den 11 juni...
I eftermiddags såg vi havssulor och andra fåglar.
Vid solnedgången fångade vi en i vårt segel och vi åt den dan därpå.
-Vem ska ha den här? -Smith.
-Vem ska ha den här? -Mr Fryer.
-Resten av oss då? -Ni får vänta på er tur.
-Vissa av oss har inte ätit på dar! -Det räcker.
Det räcker inte för mig, sir! Det är bara officerarna som får nåt!
-Var tyst! -Jag är lika mycket man som ni!
-Vad sa du? -Jag är lika mycket man som ni!
Jag är inte så säker på det! Släpp den!
Jag slår dig i skallen med den! Sätt dig ner!
Mr Cole, ge honom min andel av maten.
Jag har gett mig in i ett desperat vågspel.
Jag har sagt farväl till allt jag känner till, och är van vid.
Men jag antar att jag har hittat friheten.
Så ni har hittat friheten? Straff är vad ni vill ha!
-Därför gav ni honom kompassen! -Jag ville ge honom en chans.
Chansen att överleva, så han kan komma efter oss igen!
Han lär bli strandsatt på nån ö! Om jag ändå gett honom musköter!
När vi stött på land har vi mött klippor eller ogästvänliga invånare.
Vi höll på att kollidera med en engelsk fregatt.
Matförrådet är magert, och andan hos männen är låg.
Hans kungliga höghet har äntligen vaknat.
Ger han dig en paus, hjärtat?
Fletcher vill tala med er.
Ned, jag har hittat det. Lyssna här!
Den 2 juli upptäckte vi en ö som verkade obebodd.
Det fanns mycket virke, men vi kunde inte ankra någonstans.
Vartenda skepp i marinen har en kopia av boken, och kartor.
Men allt de skrev ner var en latitud.
25 grader syd. Nu ska vi segla längs den här latituden.
-Då hittar vi ön någonstans. -Om inte?
Männen behöver ett hem, Fletcher. De är myterister.
-De ska få ett hem - Pitcairn lsland. -Det är nog bäst.
Jag är så svag att jag kan inte skriva längre.
Prisa mig för dina föräldrar, och våra älskade döttrar.
När min själ är borta, finns det inget annat än mitt kött kvar.
Jag ber er att använda mitt kött, för att rädda de andra.
Nej, mr Nelson. Vi är civiliserade män, inte vildar.
Som civiliserade män ska vi dö. Var inte rädd.
Sir, vi vill prata med er. Vi har fått nog. Det finns ingen ö.
Vi vill återvända till Tahiti.
-Vem ska navigera? -Ni...ni är navigatör.
Jag kan navigera.
Det här skeppet ska till Pitcairn lsland.
-Smith... -Det är land...
Jag tror det är land!
Mr Cole! Hissa flaggan.
Det är inte rätt att gå i land utan att identifiera sig.
Jag är kapten William Bligh.
Jag är brittisk officer i marinen. Jag vill rapportera ett myteri.
Vi har hittat den!
Det är vår ö!
-Vi kunde lätt ha missat den. -Ja.
Nu kommer vi aldrig bort från den här ön, eller hur?
Vi får aldrig mer se England.
Rätten finner att seglatsen med det bestyckade skeppet Bounty-
-blev utsatt för myteri av Fletcher Christian och andra i besättningen.
Hennes kapten, William Bligh, är enligt rätten oskyldig.
Med tanke på hans sätt att leda Bountys öppna barkass-
-vill vi hylla kapten Bligh för hans mod och exemplariska sjömanskap.
Vill ni vara vänlig att komma fram, kapten...
Myteristernas öde blev ett mysterium i 18 år, tills deras ö upptäcktes-
-av ett amerikanskt skepp. De fann en man, John Adams-
-med 9 kvinnor och 23 barn. Vad som hände Fletcher Christian-
-är oklart. En del säger att han mördades, men det finns rapporter-
-som säger att han återvände hem till England.
Än i dag finns det folk på ön som är släkt med honom...